Admiralitetet London.
Krigen mod Frankrig er nået til et dødt punkt.
Royalistiske flygtninge i England er utålmodige.
Kom ind, kaptajn Pellew.
- Jeg beklager hasteindkaldelsen. - Deres Nåde.
Må jeg præsentere baron de Charette hærchefen for kong Louis eksilhær.
Generalen vil invadere Frankrig, og vi skal bistå ham.
Når vi har krydset Kanalen, får vi folket med og marcherer mod Paris, -
- og genindsætter Hans Katolske Majestæt på tronen.
Hvor mange mænd forventer De at hverve?
Indenfor nogle dage har jeg 10-20.000 bevæbnede mænd.
Så går vi østpå, mens stadig flere tilslutter sig os.
Betvivl aldrig folkets loyalitet, monsieur.
Jeg forstår, sir, man tidligere har forsøgt at styrte oprørsregeringen.
- Naturligvis. mange gange. - Uden held.
Kaptajn Pellew, i fem år har jeg levet i eksil-
- mens forrædere har lagt mit land øde.
Nu vender Frankrigs adel hjem.
Og når mine landsmænd kæmper den her gang-
- er det os, deres retmæssige ledere, som fører dem i kamp.
Kan jeg ikke regne med Deres støtte i den her satsning?
Åh, jo, baron, De kan stole på kaptajns Pellews fulde støtte.
Det har De den britiske konges ord på.
- Hvordan ser jeg ud? - En forbløffende forbedring, sir.
Skjorter, hat, knapper, spænder.
Det bliver 11 pund, 9 shilling og 3 pence.
Måske en legering i stedet for sølv til spændet?
Så bliver det... Skal vi sige lige 11 pund?
Baronen er stadig galionsfigur for kong Louis tilhængere.
Hans navn vil sætte det nordlige Frankrig i brand.
Men royaliststyrkerne, Deres Nåde. De er resterne af en besejret hær.
- Et sidste kast med terningen. - Et desperat et, sir.
De glemmer, hvad der står på spil.
For prisen af at sejle dem over, kan vi få en ende på krigen.
De må kunne se, det er en lille indsats for at gå over i historien.
Men hvis ekspeditionen mislykkes, hvad så med antallet af døde?
Mænd dør hver dag, så længe krigen fortsætter.
Når krigen er forbi, kan vi gøre tabene op.
Til side!
- Deres Nåde... - Sig frem.
- Ordrerne... - Nå?
- De er væk, Deres Nåde. - Fordømt.
Deres nåde?
Han skulle levere en kopi af general Charettes plan til marineministeren.
- Hvad hvis de er i fjendehånd? - Det ved vi ikke.
De kan ligge på Themsens bund, mens tyvene sidder fulde i en kro.
Sir, og hvis de ikke er det?
Hans Majestæts regering har bestemt sig, den skifter ikke mening.
- Bør Charette ikke informeres? - Vi behøver ikke besvære ham.
Det skete bliver mellem os, er det forstået?
Ja, sir.
Men kong Louis skulle nødigt tro, vi bare landsætter hans general, -
- så De forbliver på posten, når generalen er landsat.
Skulle det værste ske, kan De bistå ham med en flugtmulighed.
Meget vel, sir.
De har Deres ordre, kaptajn Pellew. Fortsæt.
Mr. Hornblower. Stå ikke der og glan.
Vi må straks tilbage til Plymouth.
Velkommen om bord, sir. Et givende møde i admiralitetet?
Ja, tak, mr. Bracegirdle. Signalér Dumbarton, Sophia og Catherine.
Kaptajnerne skal straks indfinde sig.
Mr. Hornblower, officererne skal stille i min kahyt om 20 minutter.
- Noget nyt, mr. Hornblower? - Jeg ved ikke mere end Dem.
Det finder vi nok snart ud af.
De har vist fået en mudderplet på uniformen.
De ligner en rigtig løjtnant nu. Gid det fortsætter sådan.
Gentlemen, kaptajnen ønsker at se os i sin kahyt om tyve minutter.
Mine herrer, vi har vist en fremmed blandt os.
Nej, jeg tager fejl. Det er løjtnant Hornblower.
En ny mand fra top til tå. Og ikke en plet at se.
Korrekt, fungerende løjtnant Kennedy.
Mr. Hornblower er vist den standard, vi skal måle os imod.
Det er nok, tak, mr. Bowles.
Pas på!
- Hvad tror du, vi skal? Blive her? - Kun hvis kaptajnen er blevet skør.
Ærgerligt, en måned til på friske rationer ville være rart.
Måske bliver det Vestindien? Palmer, solskin...
Tropiske sygdomme.
- Eller Middelhavet og italienerne. - Dem kan vi let klare.
Vi kan gøre det alene og efterlade resten af flåden i Kanalen.
- Hej, du overså noget. - Hvor?
Bag dig.
Som I ved, er jeg lige vendt tilbage fra et møde med admiral Hood.
Vores ordrer er at slutte os til Catherine, Dumbarton og Sophia.
Vi skal transportere general Charette og hans franske royalisttropper-
- sammen med britisk infanteri til Frankrigs kyst.
- En invasion, sir? - Fire skibe udgør næppe en invasion.
- Hvad er så meningen? - Vi er i krig.
Og i krig udfører man sine ordrer uden mindste tøven.
Jeg forstår, at planen kan virke noget... overmodig.
Generalens plan er at samle en hær, drage mod Paris-
og genindsætte kong Louis.
- Det ville betyde en ende på krigen. - Det er vist hensigten.
- Må vi vide, hvor landsættelsen sker? - Nej, målet er hemmeligt.
Så franskmændene ikke hører noget, før vi lander.
Alle assisterer med at få generalens mænd om bord ved ankomsten.
I næste uge skåler vi måske for den Franske Republiks fald.
Ja, mr. Hornblower. Det er i det mindste planen.
Franskmænd, hvad pokker laver de her?
- Hvad mener du, Horatio? - De virker lidt... disorganiserede.
En rodebutik beskriver det bedre.
Her kommer hummerne!
Major Edrington, 95. infanteri.
De skal vist hjælpe os med indskibningen.
Løjtnant Hornblower, sir. Fungerende løjtnant Kennedy.
En flot deling, major. Næsten for flot til kamp.
Jeg mener, jo bedre officererne er, des bedre er tropperne.
I hvert fald i hæren.
Skide franske.
Kammerater, det er en stor dag.
I dag begiver vi os ud på et helligt korstog, -
- for endelig at befri vort elskede Frankrig.
- Hvad siger generalen? - I dag er en stor dag.
De vil befri Frankrig.
Sammen vil vi kæmpe til døden.
Vi gør det for det største i verden.
Hver eneste af os-
- vil blive husket som helte, som satte livet på spil-
- for Frankrig. Til sejr!
Leve kongen!
Det der savnes i disciplin, har de vist i entusiasme.
Major, hvis De ønsker hjælp med Deres bagage, skal jeg sørge for det.
Tak, det vil måske være bedre hvis De tiltaler mig "Deres Nåde".
Jeg er jarlen af Edrington.
Havde du været rig nok til at købe en bestalling-
- og en uniform, kunne du være i hæren.
Løjtnant Hornblower, de sa Majesté Marine...
Jeg beder Dem, jeg taler engelsk nok til den opgave vi har for os.
Oberst markis de Moncoutant.
- Jeg skal føre Deres mænd om bord. - De er klar.
Jeg ser frem til rejsen, jeg har altid nydt havluften.
Forsigtig, det er min personlige bagage. Tab den ikke! Idioter.
- Er det Deres? - Ja, mr. Hornblower, det er min.
Gevær ved skulder!
Alle mænd og provianten er om bord, sir.
Signalér konvojen.
- Let anker, mr. Bowles. - Aj aj, kaptajn.
Gør klar til at lette anker. Bemand ankerspillet.
Quiberon.
Kan du se den her? Ikke din.
Ikke stjæle, forstår du? Stjæler du, du bliver halshugget!
- Hvad foregår der her? - Han prøvede at stjæle kyllingen.
- Tyveri straffes med rebet. - Jeg kender loven.
- Det bliver rebet for dig, knægt. - Måske ikke i den her sag.
Har nogen besværet sig med at forklare dem om messen?
- Ikke rigtigt, sir. - Du kan gå.
Lad ham gå.
- Lader vi ham slippe? - De er vores gæster.
Og vi udviser høflighed og hjælpsomhed, mens De er om bord.
Men franskmændene er vores fjender, sir.
- De her er de gode franskmænd. - De er alle sammen ens.
- En god franskmand er en død... - Det her går galt, mr. Hornblower.
Så er det nok! Tilbage til arbejdet.
- Styles. - Sir?
Læg hønen tilbage.
- Men, sir... - Styles.
Kom ind.
Melding fra dækket: Let vind fra nord, ret kurs.
Tak, mr. Hornblower.
Mr. Hornblower, et øjeblik.
- Hvad mener mændene om vores gæster? - Som forventet, sir.
- De har Deres betænkeligheder, - Hvilke betænkeligheder?
De finder det svært at se generalens tropper som allierede.
- Franskmændene er jo vores fjende. - Men De har gjort det klart for dem?
Ja, sir, meget klart.
Og De selv, hvad mener De om hans plan?
- Jeg finder ham modig. - Modig er det alt?
Jeg kender ikke generalen eller hans planer, så jeg antager nødigt noget.
Er forsigtigt svar.
Det er også en del gætteri men hensyn til vores mål.
Hvad ville De sige, hvis jeg sagde, vi er på vej til Bretagnes kyst.
Så ville jeg sige, Quiberonbugten, sir.
Ville De? Hvorfor?
Quiberon har gode strande, det er det logiske valg.
Deres logik stemmer.
Lad os bede til, at republikanerne ikke deler den.
For så er Quiberon bugt knapt så gæstfrit et sted.
Vi må stoppe republikkens artilleri her, -
- så de ikke kommer mod os via Muzillac mod vest til Quiberon.
Oberst Moncoutant anfører en gruppe, -
- der skal tage kontrol med broen til Muzillac. Her.
Obersten er markisen af Muzillac. Han er landsbyens herre.
Så han kender området.
De må være glad for at komme hjem, beboerne vil byde Dem velkommen.
De fleste vil, mr. Bracegirdle.
Nogle vil være kede af at se mig, men jeg ser frem til mødet.
Oberst Moncoutant skal have en deling til at sikre eller ødelægge broen.
- Major Edrington? - Mine mænd kan klare opgaven.
Jeg må protestere, den ære bør tilfalde mine mænd.
I al respekt, sir, Deres mænd har ikke kæmpet i flere år, mens...
- Betvivler De vores kompetence? - Kun den manglende erfaring...
Så tvivler De altså. Det kan jeg ikke tillade.
Gentlemen, vi er allierede, det vigtigste er at vinde slaget.
Mr. Hornblower har ret. Kongens genindsættelse er det vigtigste.
Som De ønsker, oberst.
Må jeg foreslå, en af mine officerer som liaison mellem Dem og Edrington?
De lader til at forstå situationen, Hornblower. Melder De Dem?
Ja, sir.
Vi tager to tolvpundskanoner og nok krudt til at ødelægge en bro med.
- Hvor stor er broen, sir? - Lidt bredere end floden, Matthews.
- Sir? - Glem det.
Tag ti ekstra krudttønder med.
Hvorfor bruger franskmændene ikke deres egne kanoner?
General Charettes tropper har ingen kanoner.
Jeg har ikke noget imod at låne dem vores, sir.
I går ville du hænge en for en høne, i dag låner du dem kanonerne.
Meget generøst, har du fundet ud af, de er gode nok trods alt?
Tøver Deres mænd med at gå i land med os?
- Tværtimod, sir. - Det glæder mig at høre.
Med deres hjælp håber jeg at kunne genoprette mit hjems tidligere glans.
- De vil gøre alt i deres magt. - De kender vist ikke mit land.
De kan ikke forestille Dem, hvad republikanerne er i stand til.
Der er intet, de ikke vil vanhellige eller besudle.
- Lad os håb, De tager fejl. - De kender ikke disse mennesker.
De er barbarer.
Men ordenen vil blive genoprettet, det kan De stole på.
Kaptajn, land i sigte.
- Godt, mindsk sejlene. - Aj aj kaptajn.
Mindsk sejlene.
Stranden er i sigte. Gør klar til landsætning.
Mr. Hornblower. De er nu på fjendtlig grund.
Pas på, antag ikke noget for sikkert, før De kan overbevise Dem om det.
Det vil jeg huske.
- Glem ikke, gårsdagens forsigtighed. - Nej, sir.
Fortsæt, mr. Hornblower.
De er bekymret for hans sikkerhed, kaptajn?
- Jeg bekymrer mig om alle mine mænd. - Men specielt for løjtnanten?
Han er en af mine bedste officerer til trods for hans ringe alder.
- Jeg ville beklage hans bortgang. - Lad mig berolige Dem.
Jeg har fuld tillid til at hele Frankrig står bag os om nogle dage.
Så kan Deres unge løjtnant fortælle sine børnebørn, at han hjalp-
- med at anbringe kong Louis flag på dets retmæssige sted.
Så det endnu engang kan vaje over Frankrigs hellige jord.
Længe leve kongen!
Archie, hvordan føles det at være tilbage?
Bedre med våben ved hånden.
- Vi skal have hjælpe til kanonerne. - Lad mig spørge obersten.
Vær forsigtige, I idioter!
Han tænker kun på den maskine, den er nok det eneste, der når frem.
- Klar, Hornblower? - Ja, men kanonerne...
Du gode Gud, jeg håber ikke, det er vores.
- De tilhører vist de franske tropper. - Det forbavser mig ikke.
- Hvad tror de, de laver her? - Er De klar til at avancere?
Mine mænd er.
- Vi mangler transport til kanonerne. - Det er klaret.
Når De er klar, går vi frem. Muzillac venter, mine herrer.
Det stinker. De kunne i det mindste have renset...
Lidt mindre brokkeri.
Vær glad for, du ikke skal bære kanonerne ind til byen.
Fra fungerende løjtnant til chef for en møgkærre, sikke et skridt.
Mr. Hornblower, som befalingsmænd bør vi avancere sammen.
Kom, sir. Med mindre de foretrækker møgkærren.
Nu forstår jeg, hvorfor De valgte flåden.
Alle mænd og alt forråd er i land, sir.
- Tak, så sætter vi sejl. Mr. Bowles, sæt kurs mod Quiberon.
Vi går mod vest for at landsætte general Charettes hovedstyrke.
- Kurs? - Nordnordvest, sir.
Vi er fremme ved middagstid, sir. Vinden er med os.
Måske.
Når vi kommer frem, lægger De bi så tæt på som muligt.
- Efter landsætning bliver vi om bord. - Jeg troede...
Sophia, Dumbarton og Catherine vender hjem til England.
Men vi... bliver.
Der har vi målet, mr. Hornblower.
- Tror De, De kan forsvare den? - Forsvare eller ødelægge den.
- General Charette regner med os. - I så fald...
Major Edrington, De finder et vadested fem kilometer op ad floden.
- Der kan de og Deres mænd slå lejr. - Jeg håber, vi klarer det, oberst.
Anbring kanonerne, så de dækker den sydlige ende.
- Vi placerer krudtet senere. - Aj aj, mr. Hornblower.
Du hørte ham, Matthews.
- Quiberonbugten, sir. - Godt, mr. Bracegirdle.
Før os ind til kysten og læg bi.
Nu byder mit folk mig velkommen hjem. Fremad!
Kaptajn.
Signal fra Catherine. De er klar til at landsætte tropperne.
- Godt, sørg for forberedelserne. - Aj aj. kaptajn.
Jeg vil opfatte det som en tjeneste, hvis en af mine officerer-
- må gå i land med Dem og sende mig regelmæssige rapporter.
Admiral Hood har beordret os på posten, til Deres fremgang er sikret.
- Hvorfor? - Jeg tror, admiralen ønsker det.
I det tilfælde De møder sværere modstand end beregnet.
Godt, sir Edward. Tak for Deres oprigtighed.
Men jeg kan forsikre Dem om, at rapporterne kun vil være gode.
Det beder jeg til, sir. Det beder jeg til.
Jeg er tilbage!
Fauré? Pierre Fauré? Hvad gør du her?
- Jeg er borgmester. - Borgmester?
Han siger, han er borgmester. Du sælger linned.
- Ikke længere, og i min autoritet... - Du har ingen! Jeg er markisen.
- Tag den latterlige ting af. - Jeg beklager, monsieur...
Før beboerne ud, så de kan byde mig velkommen.
Følg mig, mine herrer.
Åh nej.
Grib dem!
De har ikke ret til at anholde dem. De har ikke gjort noget.
- De har ødelagt mit hjem! - Huset er beslaglagt til folkets...
Stille!
Hvor er resten af mine malerier af min kunstsamling?
- Monsieur markis... - Hvor?
De havde ingen praktisk anvendelse, de blev brugt som brænde.
Brændt?
- Tag flagene ned. - Nej, monsieur, jeg beklager...
- Giv mig pistolen. - Oberst...
Nej, han er et barn. Han ved ikke, hvad han gør.
- Så skal jeg få ham til det. - Nej, jeg beder Dem!
For Guds skyld, byen er deres.
Hvorfor spilde kræfter på et barn? Alt er vel.
Jeg er markisen. I skal adlyde mig.
Længe leve kongen.
- Før børnene væk. - Tak, monsieur. Tak.
Jeg formoder velkomstceremonien er ovre.
Quiberonhalvøen. Royalisterne marcherer ind i landet.
Kan De se, mr. Bowles? Folket er glade for at se os.
- Jeg troede, modstanden var større. - Republikanerne er feje.
Sådan. Lidt længere ned, Styles.
Det her er den fjerde tønde, vi lægger ud. Det burde være nok.
Vi anbringer to mere her for at være på den sikre side.
Undskyld, sir, men hvis fjenden forventes at komme derfra, -
- og vi er der, hvordan kommer vi så til stranden?
- Vi skal holde posten. - Omringet af franskmænd?
- Undskyld, sir. - Der er andet end frøer hernede, sir.
- Så kom videre. - Ja, sir.
- Archie? - Ja.
Jeg vil se, hvordan det går majoren, tager du kommandoen?
Ja, ja selvfølgelig.
Matthews har ret, Horatio. Sprænger vi broen, strander vi.
- Jeg ved det. - Tænk at dø for andres krig.
Placer vagter langs fronten, flanken og på den anden bred.
- Er alt vel? - Se Dem omkring, mr. Hornblower.
- Intet artilleri ville krydse floden. - Måske sender de også infanteriet.
Jeg er bange for, fjenden ignorerer os og koncentrerer sig om floden.
- Hvis de krydser floden... - Stoler De ikke på mine mænd?
- Jo, men ikke på franskmændene. - Men general Charette...
Han er her ikke, vores befalings- havende er oberst Moncoutant.
Og efter hans opvisning at dømme er han uanset rang ingen soldat.
Undervurder ikke fjenden, men overvurder ikke en allieret.
Specielt ikke en med en personlig dagsorden. Vi må rapportere til ham.
Vi slår lejr her. Så kan mændene hvile sig.
Og i morgen indtager vi Quiberon. Fremad!
- Det pokkers dyr mangler et ror. - Vis den, hvem der bestemmer.
Det er ikke nødvendigt, det ved den.
Den skulle være lige så effektiv til at nedkæmpe oprør som en hær.
Det ville ikke tage en hær at ned- kæmpe dem her. En håndfuld er nok.
De har Deres ordre, fortsæt!
Hvad vil De?
Mine Herrer, det var lige Dem, jeg søgte.
Jeg håber, jeg har fornøjelsen af Deres selskab til middag i aften.
- Det vil vi se frem til, oberst. - Glimrende, klokken otte?
Kom, mr. Hornblower. Vores mænd venter os.
Vi kan ikke gøre noget her.
Besked fra mr. Bowles. Generalen har slået lejr for natten.
- Er De stødt på modstand? - Nej, sir, det er vel godt nyt?
Det er for let. Republikanerne kan have forsvarslinier overalt.
- Med mindre... - Hvilket, sir?
Har De overvejet, hvorfor vi blev beordret til at blive?
Vi skal vel fungere som flugtrute for general Charette.
Med kun et skib? Det krævede fire at bringe ham hertil.
- Tvinges generalen til retræte... - Er det med en fjerdedel af mændene.
Nederlagets matematik, mr. Bracegirdle.
Forstår De, min herrer, en republik, et land styret af bønder-
er i modstrid med alle naturlove.
Se bare, hvordan mit hus har lidt i mit fravær.
Bønder kunne ikke passe det, fordi de er uden opdragelse eller intelligens.
Betror man dem fine møbler og kunst, opfatter de det som brænde.
De brugte sikkert min bedste cognac til at starte bålet.
Tilgiv mig, men jeg har altid ment, at enhver kan lære uanset fødsel.
Men til hvilket formål? Jeg havde en gang en hest-
- som jeg for sjov skyld lærte at tælle ugedagene.
Blev den lærd af det? Nej, det var stadig en hest.
- Det samme med bønderne. - Får de mulighed for at lære...
M. Hornblower, jeg tror, De er revolutionær.
- Det er ikke rigtigt. - Jeg fik mistanke om det...
- De fornærmer mig, sir. - Jeg driller bare.
Mit land er den farce, De ser i dag, fordi gode sjæle som Dem tror, -
de kan lære bønder at tænke.
Major Edrington, De er ligesom jeg selv af adelig byrd.
- De er vel enig med mig. - De har vist tænkt mere over end jeg.
Men jeg takker hver dag Gud for min titel.
For jeg er sikker på, jeg var blevet en dårlig bonde.
Kom her, Mariette. Kom her.
Hun kommer af bønder, hun arbejder i mit hus, som moderen før hende.
Men under republikken gjorde de hende til lærer.
Er det her simple væsen sat på jorden for at undervise i grammatik?
- Hun er bedre til det, hun gør. - Je ne suis pas un animal.
Hun siger, hun ikke er noget dyr.
Jeg forstod hendes franske, og hun forstod deres engelsk.
Hun kan ikke være så uvidende, som De gerne fremstiller hende.
Endnu engang hører jeg rebellen i Dem.
De tager fejl igen, sir. Jeg er ingen rebel.
Jeg håber, jeg er en gentleman, som behandler alle kvinder med respekt.
Jeg nægter at argumentere med en sømand fra den engelske flåde.
Før De fornærmer den britiske sømand, så lad mig minde Dem om, at flåden-
- har bragt dem hertil uden uheld eller skader.
God nat, mine herrer.
Hvor er vores dessert?
Jeg beder Dem undskylde, ma'mselle.
Vi er altså ikke bedre end dyr.
Jeg forsikrer Dem for, jeg ikke deler den mening og ikke vil høre det.
De har været meget venlig. Igen prøvede De at hjælpe mig.
Jeg gjorde kun, som min samvittighed befalede.
Nu er der desværre ikke mere, De kan gøre for mig.
Ma'amselle... lad mig i det mindste ledsage Dem hjem.
- De skal ikke besvære Dem. - Det er ikke noget besvær.
- Det ville være mig en fornøjelse. - Jamen så, tak.
I dag er der kun en hersker i Frankrig.
Den maskine betyder det samme for Moncoutant og republikanerne.
- Tror han, vi vil elske ham for den? - Jeg kender ikke oberstens planer.
- Hvad gør De så her? - Jeg skal udføre min pligt.
Og hvad er deres pligt?
At forsvare broen, til vi bliver beordret væk.
Eller til De tvinges til det.
Børnene har fået en uventet ferie.
- Når obersten kommer på plads... - l 20 år har jeg levet som et dyr.
- Det finder jeg mig ikke i igen. - Nej, og jeg vil ikke tillade det.
Det har De mit ord på.
Jeg takker for Deres venlighed, men De ved ikke, hvad De taler om.
Så længe jeg er her, vil ingen gøre Dem noget.
Og når de er rejst?
De kender mig ikke, hvis De gjorde, ville De ikke tvivle på mig.
Det er ikke Dem jeg tvivler på. Det er stedet her.
Jeg vil beskytte Dem.
Tilbage til broen med jer begge to.
Beklager monsieur, officererne først. Naturligvis, efter Dem.
Jeg tror ikke, de kommer igen.
- Men lad mig beskytte Dem mod Dem. - Det vil jeg være taknemmelig for.
- Tillader De, sir? Er alt i orden? - Ja, tak, Mattthews.
- Hvad er det? - Broen. Bliv her.
Lad. Fart på!
Fyr! Lad og sigt til styrbord.
- Jeg kan ikke se noget, sir. - Gør, som jeg siger!
- Hvad foregår der? - Jeg ved det ikke.
Fyr! Lad!
Archie! Hvad skyder du på? Mr. Kennedy, rapportér!
Fjendtligt musketild fra den anden side ad floden.
De overraskede os. De dukkede op ad det blå.
- Ned med hovedet! - Klar, Styles. Nu!
- Kanonen er klar. - Vent!
Ild ophør.
- Nogen forsøg på at indtage broen? - Nej, sir.
- Jeg foreslår, De omgrupperer. - Aj aj, sir.
- De spildte ikke tiden. - Men hvorfor angribe uden artilleri?
- Vi troede, det var torden, sir. - Nej, det er kanonild.
Hvad laver det franske artilleri her? -De burde være syd for Muzillac.
Jeg frygter, generalens krig er ovre, før den er begyndt.
Jeg har talt mindst 30 artillerireder.
De satte en fælde for os og vi gik lige i den.
- Har vi hørt fra mr. Bowles? - Nej, sir.
Der har ikke været yderligere depecher.
Send en gruppe til generalen, så De kan rapportere tilbage.
Hvis kanonilden er stoppet, frygter jeg, vi må formode det værste.
Hvis De bare... send folkene i land, mr. Bracegirdle.
På mit signal. Fyr!
- Ingen tegn på artilleriet? - Ikke endnu.
Jeg går tilbage til majoren.
Horatio?
Da de begyndte at skyde, gik jeg i panik.
Jeg vidste det, men jeg kunne ikke bremse det, overraskelsen...
Det var ens for os alle.
Men en officer kan ikke tillade sig at gå i panik.
- Du behøver ikke frygte fjenden. - De vil slå os ihjel.
Selvfølgelig, men deres våben udgør ingen trussel for os.
På den her afstand kan de ikke ramme en ladeport.
Hvis du forholder sig i ro og ude af sigte, kan de ikke skade dig.
- Ja... - Godt.
Det er ude med os. Red Dem selv, hvis De kan.
Det er ikke Deres land. De behøver ikke de her.
Forsigtig, mr. Hornblower. Vi har nogle stikkende hvepse.
- Ved De, hvor mange der er? - Nej, de ændrer hele tiden position.
- Det er det samme ved broen. - Hvad vil de opnå ved det?
- De burde nok informere obersten. - Hvis de kan rive ham væk fra byen.
Deres egne affærer i går. De fandt vel en tilfredsstillende afslutning?
Jeg... Ja, tak, Deres Nåde.
Jeg taler med obersten.
Mr. Hornblower, lidt mere diplomati vil nok ikke være ad vejen.
Ja, Deres nåde.
Landsætningsgruppen er vendt tilbage, sir.
- Nå, mr. Bracegirdle? - De nåede ikke frem til lejren.
Det er altså, som vi mistænkte.
Alle mænd menes omkomne, sir.
Jeg er en mand under anklage. Jeg anklager mig selv.
Jeg vidste...
Jeg mente, det var dømt til at mislykkes, men sagde intet.
- Hvorfor, sir? - Jeg blev beordret til tavshed.
Så ligger skylden hos dem, som gav ordren.
I princippet måske. men hvad siger min samvittighed?
Vi har ordre til at forblive, men gør jeg det, går flere liv tabt.
Nu, hvor republikanerne har besejret Charette, venter Muzillac.
Skal jeg handle mod ordrer, eller blive her-
- og vente på, de døde vender tilbage.
Nederlagets matematik.
Em modbydelig ligning. En jeg har ikke har svar på.
Nu har jeg ham. Lidt op.
Lid mere.
Der.
Tilbage.
Der fik vi dig, din frø!
Afvent! Spild ikke krudtet.
Jean Fabier, du er skyldig i forræderi-
- og dømmes til døden af baron de Muzillac. Leve kongen.
Burde De ikke være ved broen?
Fjende skyder kun sporadisk. Deres artilleri har ikke vist sig.
De tør vel ikke vise sig. Det var at forvente.
Må jeg foreslå, De går med? Deres vurdering af fjenden er nyttig.
Tak for invitationen, mr. Hornblower, men som De ser, er jeg optaget.
Jeg må råde Dem til at ledsage mig, Fjenden er...
Navn? Hvad er mandens navn?
Hvorfor insistere på henrettelser, når fjendes styrke er ukendt.
Så er det nok, mr. Hornblower. Jeg er optaget!
Jeg vil ikke forhindre dem i noget, men jeg er befalingshavende-
- og i min erfaring er fraværet af fjender gode nyheder.
God dag, monsieur. Navn?
- Sæt sejl, før vinden aftager. - Til Muzillac, sir? Javel, kaptajn.
- Hvad med mr. Bowles? - Vi må antage, han er omkommet.
Alle mand til sejlene.
Vil I slås, hvad? Er det det, I vil?
Hold hovedet nede, ellers mister du det, forstået?
God mand.
Lige så ubevægelig som et malet skib på et malet hav.
Sir?
Der er vindstille, mr. Bracegirdle.
Vi ligger stille.
Sæt bådene ud, mr. Bracegirdle.
Tag ti mand med overfloden, Vi må ryge hvepsene ud.
Enhed, holdt! Højre om!
Bagerste flanke, læg an! Fyr!
Artilleri.
Nummer et.
Nummer to.
Nummer tre.
- Hvor langt er vi kommet? - Cirka fem kilometer, sir.
Vi skal til Muzillac, om jeg så skal ro selv.
Giv agt!
- Hvor mange fanejunker? - 18, sir.
Er det det hele? Hvor i himlens navn er resten?
Det er mig, Horatio.
Kom ind.
Det her er skørt... Har du ikke set, hvad der sker på torvet?
- Jeg måtte se dig. - De har lige dræbt bageren.
Han er højst skyldig i at sælge muggent brød.
- Du ved vel, hvor farlig han er? - Han er min overordnede.
Som officerer adlyder, men du kan vel se, hvad han er?
Jeg må spørge dig om noget, Mariette.
Før vi kom hertil, så du da nogle fjendtlige soldater i byen?
Hvem mener du? Royalisterne eller republikanerne?
- Jeg beder dig... - Nej!
Du ved intet om mig, men du beder mig forråde mit eget folk.
- Tavshed betyder mere blodsudgydelse. - De slagtere må gerne dø.
- Ikke dem, hvis mine mænd ikke... - Så kan du dø.
Republikanerne kom for tre dage siden.
Gå nu, så er du sød. I kan ikke vinde her.
Tag dine soldater og forsvind, mens I stadig kan.
Horatio. Jeg har mistet mange uden at kunne tage afsked.
Jeg kommer tilbage og henter dig væk herfra, hvis du vil.
Gå nu.
Før den næste frem.
Navn? Du er fundet skyldig i oprør og forræderi-
- og er dømt til døden på ordre af baron Muzillacs.
Vi skulle være taget til Vestindien. -Gul feber og tyfus.
Vi har det meget bedre her.
Sir, se her!
Her kommer hummerne.
Oldroyd.
Vi er gjort til grin. Her er kun en håndfuld franske.
Jeg er overbevist om, hæren er nordpå. Vi er det forkerte sted.
- Har de talt med obersten om det? - Nej, byen er en stor slagteplads.
I så fald foreslår jeg, vi går under egne ordrer.
Vi har ikke noget valg, sir.
Kom så. Ro! Ro! Ro!
Ro!
Ro, ro!
Den her ekspedition bliver mere og mere uheldssvanger.
Hurtigere!
- De har nok ikke travlt. - Vi klarer os bedre uden dem.
Emigranterne har vist fået nok.
De savner disciplin, men ikke mod. De skal forsvare landsbyen.
- Kan de holde den? - Et stykke tid.
Mr. Hornblower organiserer forsvaret. Vi kan ikke gøre meget mere.
- Skal vi retirere? - Ja, selvom det mig imod.
Vi går i forsvarsposition på modsatte bred, stå klar til at sprænge broen.
Hvad med mr. Hornblower?
Vi venter, så længe vi kan. Vi må stole på hans vante forsigtighed.
Kør den her hen. Få fart på!
Leve kongen!
- Oberst, oberst! - Hvad er der?
Fjenden står udenfor byen. Deres mænd... de har brug for dem!
Nuvel.
Godt.
- Skal vi tage kanonerne med, sir? - Nej, vi spigrer dem.
- Hvad gør vi, hvis frøerne når broen? - Du hørte majoren, vi sprænger den.
Så trækker vi os tilbage til stranden-
og håber på det bedste.
Fyr!
Vi har spigret kanonerne og sprængt tapperne af.
- Mr Kennedy, er krudtet klar? - Ja, sir.
- Læg tændsatsen ud. - Ja, sir.
- Vi må retirere. - Vi har brug for Edringtons tropper.
De må retirere. -Jeg ved, De ikke kan lide mig.
Men det her er mit land, Deres kamp er forbi, men ikke min.
Jeg har forladt mit land en gang, jeg nægter at gøre det igen.
Kom nu, ro alle sammen!
Vi har vind i sejlene, mr. Pellew!
Kald bådene tilbage. Lad os bede til, det ikke er for sent.
Horatio! Horatio!
Horatio!
- Alt klar, Matthews? - Aj aj, sir.
Vi tænker vist det samme, mr. Kennedy.
Måske kan vi vente et par minutter til.
- Han kan stadig nå at overraske os. - Ja, sir, hvis han er i live.
Skynd dig.
Du kan klatre ned. Ingen ser dig.
- Jeg går ikke uden dig. - Skynd dig.
- Kom med. - Det er galskab.
Jeg går ikke uden dig.
Godt, gå nu.
Kom.
Spring.
Gik det? Kom, jeg hjælper dig.
Leve kongen!
Vi kan ikke vente meget længere.
Lad mig, sir.
Stå klar.
Horatio? Vent!
Besvar ilden.
Nej!
Mr. Kennedy!
Horatio.
Det hjælper ikke, Horatio. Hun er død, kom nu.
Det burde holde dem en tid. Vi retirerer til stranden.
Marchér mændene ud.
Mr. Kennedy.
- Pas på ham. - Ja, sir.
Kom, Horatio.
Du gjorde alt, hvad du kunne.
- Hvor er det smukt. - Valget står mellem djævlen og havet.
Former tropperne. Fanebærerne danner bagtrop.
Bataljonen op på række. Fem sektioner til højre. March!
Vores gamle venner er her vist.
Et skridt til, så ses vi i helvede.
Ikke den frø, han er en god en.
Bowlsey!
Mr. Bowles.
Jeg troede, I var i Paris nu.
Forreste geled, stå klar.
Forreste geled, knæ!
Er der ingen, som har lys til en svømmetur?
Læg an!
Fyr!
- Det er Indie! - Næste ladning.
Vi er vist færdige med det her sted, mr. Hornblower.
Ja, sir. Det er vi.
- Hvor er deres frakke, mr. Bowles? - Velkommen tilbage, mr Hornblower.
Mr. Hornblower, afgiv melding i min kahyt.
Jeg skal melde, at seks mand er omkommet og to kanoner gået tabt.
For ikke at nævne vore franske allierede.
Ja, sir.
Hvis en kaptajn mister sit skib, stilles han for en krigsret-
uanset årsagen til tabet.
Og han må forsvare sig selv og sit rygte, er det forstået?
Nå?
Jeg har intet at sige.
Kanonerne gik tabt, mændene døde.
Og royalisternes kamp...
Altså en fiasko.
Ligesom resten af den her bedrøvelige opgave.
Jo, mr. Hornblower, jeg inkluderer mig selv.
Hvad lavede vi der, sir?
Vi var uønskede.
Det eneste vi udrettede var ødelæggelse-
død og nederlag.
Tilgiv mig, sir.
Det er i orden, mr, Hornblower.
Se deres nye uniform. Den er i en bedrøvelig tilstand.
- Det er næppe det image vi forventer. - Nej, sir.
Når vi tager uniformen på, træder vi ind i et liv med eventyr og modgang.
Men først og fremmest et liv med pligter.
En pligt mod folket, vores konge vores land, men også mod vores mænd.
Vi skal altid være en inspirationskilde for dem.
Og hvad der end rammer os, -
- må vi aldrig glemme, at vi tjener i Hans Majestæts flåde.
Ja, sir.
Det glæder mig, De er uskadt, mr Hornblower.
Og mig at være tilbage, sir.